Text: Q-san - 2008 www.SweSUB.nu
Jag ska berätta vad jag gjort idag.
Kaffe i Paris, Surfade i Maldiverna, tog en tupplur på berget Kilimanjaro.
Visst ja, jag fick ett nummer av en polsk brud i Rio.
Sen hoppade jag tillbaka in i sista kvarten i NBA finalen.
Lite ur kurs, naturligtvis, men allt det där hände före lunch.
Jag kan fortsätta, men jag säger bara, jag står på världstoppen.
Det har inte alltid varit så här.
En gång var jag en normal person. En kille precis som dig.
- Hej, Millie. - Hej, David.
- Du har många städer. - Ja, man måste väl få drömma lite.
Vi ses.
Millie!
Vänta ett tag.
Jag ville ge dig det här, jag hittade den på en loppmarknad och...
...jag tror att du kommer att tycka om den.
Den är lite konstig och det saknas vissa saker men...
- Jag älskar den. - Gör du?
- Ja. - Stå still, Rice pojken.
- Mark. - Vad är det här?
- Ge tillbaka den till henne, Mark. - Kolla vad David gav till Millie.
Det ser ut som Eifeltornet. Skakar man den så kan man höra tornet röra på sig.
Nu räcker det. Lägg av! Ge tillbaka den.
Förlåt, här.
Ledsen, kompis, jag verkar inte känna till min styrka.
- Jag skojade lite bara. - Det var inte roligt.
David?
Gå inte ut dit, David, det är farligt.
- Strunta i den, David. - Var inte en sån idiot, Rice pojken.
Kom tillbaka, låt den vara, det är okej.
Stanna, det är inte värt det kom tillbaka, snälla.
Kom igen, David.
Var försiktig, kom igen nu.
- Fortfarande hel, kolla. - Bra, kom tillbaka.
- David! - Millie, gå inte ut dit!
Hjälp! Hämta hjälp!
Ring 911! David!
Stanna, Millie!
Det var så det gick till första gången.
I den ena sekunden är jag dränkt och i nästa är jag i ett bibliotek.
Hem Ijuva hem.
Mamma stack när jag var fem, och min pappa, han var inte en sån.
Du är sen. Maten är kall.
Var har du varit?
När jag ställer en fråga så förväntar jag mig ett svar.
Vad har hänt med dig?
Bara några grabbar i skolan.
Kom tillbaka ner hit och städa upp skiten efter dig.
David, jag ger dig ett val.
David! Öppna dörren!
Är jag teleporterad?
Okej, teleporterad till biblioteket.
Det var då det gick upp för mig. Det här som bara hände.
Det kunde ge mig frihet.
Om hon kunde rymma, så kan jag.
- Jag ville berätta allt för henne. - David?
Vem hade trott på mig i allafall?
Jag tyckte att det var dags att dra vidare.
Jag vill hyra ett rum.
Du ställer väl inte till med några problem, inga sjuka saker?
Nej, inga sjuka saker.
Där var jag med miljoner frågor.
Typ, hur fungerar det? Hur kontrollerar jag det?
- Där har jag varit. - Mamma, du kan se havet och allt.
- Har vi tur får vi kanske se King Kong. - Är det sant?
- Håller du i mig? - Jadå, jag släpper inte dig.
Jag var 15 år. Vad skulle du ha gjort?
Jag tänkte att jag kunde betala tillbaka någon dag.
Finns det någon kundtoalett?
- Den här vägen. - Ja.
- Du får kvicka dig. - Inga problem, tack.
Jag kommer att behöva en större säck.
Herre jävlar.
Jag sa "inga sjuka saker" kom igen du är skyldig hyra för två dagar.
Polisen och FBI har redan varit här, vilka tillhör du?
- NSA. - De fick ingen rätsida på det här.
Valvet har tidlås, trycksensorer, ståI- - plattor. Han öppnade inte ens dörren.
Vi visste inte att vi var rånade förrän efter halva dagen.
Jag vill ha bevakningsbanden för månaden och namn på alla som har ett bankfack.
Det är konfidentiellt, varför behöver ni de namnen?
Den som rånade er har varit här inne tidigare.
Jag vill ha dem där namnen och banden...
...idag.
Historien har ett lyckligt slut, pojken Rice var död men...
... jag har aldrig varit mer levande.
Så nu bor jag i New York.
Varför bosätta sig på ett ställe när man har hela världen.
... i floden, som ni ser så är det värre än för tio minuter sen.
Frågan är, vad händer med människorna? Det krävs ett mirakel för att rädda dem.
- Godkväll, mr Duff. - Hur går det för dem?
Ligger under med sex i halvtid. Tror inte att du behöver ha paraplyet.
Det vet man aldrig.
- Se dig för. - Nåt emot att jag gör dig sällskap?
- Vad dricker du? - Gin och tonic.
Servera damen en gin och tonic.
Bor du i London?
Skit!
Det här suger, kompis.
- Jag trodde att stormen skulle komma. - Jag hörde att den slog till på Fiji.
- Fiji? - Ja, de hade vågor på nio meter.
Verkligen.
- Okej, varför? - Därför att...
...du är en styggelse.
Bara Gud ska ha kraften, att alltid vara överallt.
En mindre att bekymra sig för.
Skär ner honom! Nu sticker vi härifrån.
- Ja. - Vi har en ledtråd från banken.
Jag flyger med nästa plan.
- Hej, Angelo, hur gick det för dem? - Inte så bra.
- Jag sa att du inte behövde paraplyet. - Ja, du hade rätt.
Stick inte.
Vi har letat efter dig i åtta år.
Vem är du?
Jag heter Roland.
- Vad gör du i min lägenhet? - Jag kommer till det sen.
Vilken typ av skurk, lämnar meddelanden?
- Jag måste prata med mina advokater. - Varför? Du är inte arresterad.
- Så du är inte... - Polis.
Vem som helst kan råna en bank.
Det jag vill veta är hur du kan råna en bank utan att öppna nån dörr.
- Kom igen, något kommer du väl på. - Jaha...
...du är inte nån polis och...
...jag är inte arresterad.
Jag tycker att du ska gå.
Behöver du ha hjälp med den där?
Det var ett tag sen du använde en dörr, va?
Jag vet vem du är, och jag vet vad du är.
Det här samtalet är över...
Det här samtalet är inte över, förrän du svarat på mina frågor.
Tala om för mig, hur har du klarat dig så här länge?
Vem är det som hjälper dig?
Hoppare.
Det är svårt att hoppa med 1000 volt som far genom din hjärna.
Vem är det som skyddar dig? Ge mig ett svar så jag kan gå hem.
Nu du, din hoppare.
Tror du att du kan fortsätta så här för alltid? Leva så här utan konsekvenser?
Det finns alltid konsekvenser.
Vart är du på väg? Jag har dig fast nu.
Tror du att du kan gömma dig bakom en vägg? Fly iväg, aldrig mera.
David? David, är det du?
Gå inte, lyssna på mig bara, Okej?
Jag vet inte om jag håller på att bli galen eller inte.
Jag fattar ingenting nu för tiden. Men lyssna på mig...
Vänta, gå inte, jag måste prata med dig.
Hör på mig, David.
Det är okej. Du kan komma hem, när du vill.
Du är inte galen.
- Sambandscentralen. - Det här är Roland, han kom undan.
Vi har hans hopparplatser.
Jag vill att alla är ute och jagar. Alla.
Det här är spaningsenhet ett som sänder.
Vem är det här?
- Hur kan jag hjälpa er? - Ja...
Hej, mrs Harris, det är jag, David.
David? David Rice?
- Millie hade rätt du är inte... - Död, nej det är jag inte.
Egentligen hoppades jag på att du kunde berätta var jag kan få tag på Millie.
Hon har ett eget ställe på Morteen, nummer 216.
Bor hon fortfarande kvar?
Hon jobbar på Hoolihan's Bar intill kampingen.
Okej, jag ber om ursäkt.
Vad fan, Rice pojken?
- Mark! Mark Kobold? - Ledsen, men jag känner inte er.
Herre Jesus, ser jag ett spöke? Är det nått sjätte sinne?
Jag vet inte vad du snackar om.
Hallå, allihopa, det är Rice pojken.
Vill du inte ta en öl med en skolkompis?
- Jag är inte den här Daiv.. - David?
Det är grabben Rice.
- Millie? - Hej, tänkte du gå utan att säga nåt?
- Förlåt, men jag såg inte dig. - Inte? Du har bara stirrat på mig-
- de senaste 45 minuterna? - Just det, David, varför sa du inget?
- Du är full. - Jag är inte full, jag är häftig.
- Jag är till 110% häftig. - Det där var riktigt häftigt.
Leta upp en bänk och sov ruset av dig.
Du kan väl blanda en drink åt mig. Lite smak av det där.
Rice pojken är utslagen.
Vad gjorde du mot mig? Dåre!
Verkar som att jag inte känner till min styrka.
Är allt väl?
- Var är Mark? - Han stack.
- Vad? - Jag tror inte att han kommer tillbaka.
Du blöder lite.
Vi borde ta hand om det där. Kom.
- Såg du mig när jag kom in? - Kanske.
Jag visste inte vad jag skulle säga.
Det hade hade funkat med, hej, det var länge sen, hur är det med dig?
- Hej. - Hallå, det var länge sen, hur är det?
Jag mår bra. Hur mår du?
- Jag trodde inte att du var kvar här. - Var skulle jag annars vara?
Du hade dina drömmar, jag vet inte, du skulle ha rest jorden runt.
Saker förändras, alla behöver växa upp, eller hur?
Så vad jobbar du med?
- Bankaffärer. I en bank. - Bankaffärer? Hur började du med det?
- Egentligen ganska enkelt, typ lån... - Kuggade inte du i algebra.
Nej.
- Jag tar min rast nu, Jenna. - Ja, visst.
Så du är tillbaka, vad händer nu? Vad har du planerat?
Jag kanske ska resa lite.
Jag har egentligen tänkt på att kolla in Rom.
Tänkte du på att kolla in Rom?
Du vet att det är min dröm, försök inte att driva med mig.
- Följ med mig då. - Följa med? Bjuder du med mig till Rom?
Bara om du vill slippa allt det tråkiga.
Jag tar den, tack. Som du vill.
Kan du fatta att för tio timmar sen var vi i Ann Arbor?
- Vad vill CIA oss? - Jag är rädd för att det är hemligt.
Verkligen? Då är jag rädd för att jag vill se en federalt tillstånd.
För jag tror inte att du är den du utger dig för att vara.
Toppen, en ny polis.
- Berätta vad som hände vid banken. - Det har jag redan berättat för dem.
Du är bara en annan snut, du kommer aldrig att tro på mig.
Här står det att du blev strålad in i valvet.
Vill du skratta åt det? Varsågod, skratta då.
Hör du mig skratta?
Tjejen heter Millie Harris, hon tog ett plan till Rom för 16 timmar sen-
- och hon reste inte ensam.
Tack.
Så, vad tycker du?
Jag tror att det är något som du inte berättar.
Vad menar du?
Det här rummet, förstklassigt.
Vanligtvis i mitt liv är det för bra för att vara sant, vilket det är.
- Jag sa ju att jag jobbar med bankaf... - Bankaffärer.
Jag vet att du kuggade i algebra.
Om du inte berätta är det okej.
Men Ijug inte för mig.
- Jag Ijuger inte för dig. - Jag vet.
Bra.
Jag når inte.
Vi tar det lugnt.
Tänk att du frågade mig om en träff.
Vet du om att det här alltid har varit nummer ett på min lista.
- Jag vet. - Du måste vara rätt bra på det här.
Bra på vad?
Gröngöling? Ingen aning.
- Vänta, vänta. - Ledsen, nej, nej, det är omöjligt.
- Det är stängt. - Stängt? Vad menar du med det?
- Vi vill bara gå in dit. - Nej, nej.
- Omöjligt. - Det är okej, jag ser det från utsidan.
Hon åkte hela vägen hit för att få komma in.
- Ursäkta, han är... Hej då. - Hej då
Millie! Kom igen.
Vad sägs om en privat guidning?
Det är stängt, vi kan inte bryta oss in i Colosseum.
De sa att det var stängt men dörren står öppen. Vill du se Colosseum eller inte?
- Kom nu. - Jag kan inte tro att det är sant.
- Det här stället är fantastiskt. - Jag ville att du skulle få se det.
- Medge att det var värt risken. - Ja.
Det är så häftigt.
Här nere brukade de ha gladiatorer och lejon i burarna.
- Vill du gå ner dit? - Det är förbjudet att gå ner dit.
- Inget är förbjudet. - Va?
- Var den dörren också öppen? - Den är öppen nu.
Du vill se det här, lita på mig.
- Han har det värst av alla. - Kanske.
Jag tror att skylten betyder, ej tillträde.
- Kan du italienska? - Nej.
- "Lingresso" betyder "kom in". - Jag som trodde det betydde "tryck".
Det betyder att du stannar här medan jag går runt och öppnar från andra sidan.
Det är okej, du kommer ikapp.
Tack så mycket. Nästa föreställning är klockan sex.
Glöm inte bort att lämna dricks.
Wow! Kan jag få lite privacitet här? Det här är ingen modevisning.
Varsågod.
Skulle inte öppna dörren om jag var du, inte om min flickvän ska leva vidare.
Men det är jag det.
Vad ska ni göra egentligen? Ha en romantisk picknick? Ett teparty?
- Något kan faktiskt hända. - Om du så mycket som ser på henne.
Vad ska du göra då? Få mig att hoppa iväg?
Trodde du att du var ensam? Du hade väl ingen aning, va?
Du levde ditt vanliga liv, reste på en semester i Rom utan att de märkte det.
Hoppa överallt, bara hoppa, hoppa, hoppa.
Och att ingenting händer.
Men de upptäckte det.
Inte jag, jag vet det redan, det handlar inte om mig utan om dem.
Hej, killar.
Det blev bara jag kvar då.
Är den ny?
Välkommen till kriget.
Tala om för mig om ni börjar bli trötta.
- Nära. - David?
Vad är det som händer?
Så där, ska vi hälsa på flickvännen?
- Vilka är de här människorna? - Paladiner, som dödar hoppare.
Jag dödar paladiner, uppdraget avslutat.
Polis! Polis!
Vänta!
- Jag kom just på ditt hopparnäste. - Vad tror du att du gör här?
Hoppa ut igen, du ska inte se eller vara här, stick härifrån.
Vill du vara vänlig och dra härifrån, helst nu, din flickvän kanske lever.
- Vad har hänt med dig? - Ingenting.
Vi sticker, kom. Jag tycker att vi sticker härifrån.
- Det lät inte som ingenting. - Du hade rätt, jag borde inte gått dit.
Allt är bra, vi hinner fortfarande till museumet.
- Kan du prata med mig? - Borde finnas en taxi här nånstans.
- Varför pratar du inte med mig? - Jag berättar allt på hotellet.
Jag väntar inte tills vi är på hotellet.
- Allt är bra. - Nej, det är inte det.
Jag förstår inte. Ni har nog gjort ett misstag.
Ni letar efter nån annan därborta.
Jag ber om ursäkt, jag vet att jag inte borde ha varit därinne.
Kan ni inte låta oss slippa undan med en varning?
- Du går tillbaka till hotellet, okej? - Nej!
Nej, nej, vi är inte tillsammans. Jag känner inte henne.
Millie, gå tillbaka till hotellet.
- Jag sa att... jag vill träffa Millie.
- Var är kroppen? - Jag har inte gjort något.
Hur många gånger ska jag säga det?
- Hur länge ska han vara kvar därinne? - Vi väntar på magistrato.
Jag vet att vi väntat på "magistrato" hela natten.
- Jag pratar inte.. jag förstår inte. - Sätt dig ner eller vi sätter ner dig.
- Okej, jag sätter mig. - Sitt!
Hon är inte inblandad i det här.
Lyssna, magistraton är här, vi behåller ditt pass så länge.
Oroa dig inte, du behöver det när du ska åka.
Hej, David.
Du har bara 30 sekunder på dig innan de kommer in genom dörren, fattar du?
Du måste härifrån. Dumpa tjejen. Tillsammans med dig är hon död.
- Mamma!? - 20 sekunder, David.
Mamma! Mamma!
Allt utrett.
Jag fick gå.
- De släppte dig bara? - De lät mig gå.
- Så där bara? - Ja, så där bara.
Om du fick gå, varför springer du?
- De föreslog att vi lämnar stan nu. - Vad gjorde de?
- Ställde frågor till mig. - I åtta timmar?
Det var många frågor.
- Jag vill tro på dig, det är extremt... - Lita på mig, kom igen.
- Kör du oss? - Ja.
Hoppa in i taxin, kliv in i bilen.
Snälla, kliv in.
Minns du när jag sa att du inte behöver berätta allt för mig?
Jag har ändrat mig.
Vad är det i ryggsäcken?
Var har du fått tag i det?
Jag vill inte Ijuga för dig.
Men du vill inte säga sanningen heller.
Jag kan inte ta det här flyget med dig, det är nu vi skiljs åt.
Till Detroit?
-Roland. -Vi tappade bort honom.
-Hur många skickade ni? -Två.
- Jag sa att ni skulle skicka allihopa. - Hon sa att två skulle räcka men de-
-missade honom. Typ som att han visste att de skulle komma.
Vi letar i området nu.
Håll mig underättad. Jag tar ett annat spår.
- William Rice? - Ja.
IRS.
Kan vi gå in och prata?
Jag behöver inte fråga, det är en order.
- Vad handlar det om? - Din son, David.
Är han i något trubbel eller så?
Det går mycket smidigare om du låter mig ställa frågorna.
När träffade du din son senast?
För åtta år sedan.
- Åtta.. år? - Stämmer.
Vänner då?
- Nån som jag kan prata med? - Han har inte så många vänner.
Jag skulle vilja prata med Davids mamma.
Jag med, om ni hittar henne så säg till.
- Är det där hon? - Mary Rice, hennes namn på den tiden.
- När träffade du henne senast? - Hon drog när ungen blev fem år.
Har inte hört ett ord efter det.
Om jag hör något, så lovar jag att hojta till.
- Det gör du inte. - Nej, det gör jag inte.
Specialfilmer har den nyaste grejen nu. Med kontrollen inkopplad så kan du...
...så där, vad säger du om det?
Fortfarande vid liv?
- Vadå? - Finns det fler av dem?
Hundratals, jag har spårat tio redan. Struntar väl du i, det finns många fler.
- Men resten då? - Vad är det med dem?
Som jag sa så jagar jag dem.
- Vad är det för killar? - Som jag sa, paladiner.
Du sa vilka de är, men inte vad de vill.
Ganska enkelt, de vill döda oss. Har du inte fattat det än?
Så mycket har jag förstått.
- Varför? - För att vi kan göra vad fan vi vill.
Snälla, kan du...
Toppen, tack.
Du fattar fortfarande inte, eller hur? Paladiner har dödat hoppare i flera år.
Redan på medeltiden.
Fanatikerna, religiösa utan jobb, revolutioner, häxerier, det var dem.
De är smarta.
De är snabba och organiserade, spelar ingen roll, ingen kommer undan.
Ta din familj, dina vänner, flickvännen du traskade runt med i Rom.
De är döda, allihopa.
Du vänjer dig med tiden.
Jag tänkte ta lite snabbmat, vill du ha?
Kan nån hämta hjälp?
Hjälp!
Vad fan har hänt här?
Mark! Vad sa du till honom?
Håll dig för helvete borta från mig.
Svart kille med vitt hår, hette han Roland? Svara bara på frågan.
Annars kastar jag ut dig från toppen på Mount Everest.
- Vad berättade du för honom? - Berättade, vadå?
Jag vet att du berättade om Rom och om Ann Arbor, sa du nåt om Millie?
- Jag berättade om allt. - Varför gjorde du det?
Varför inte?
Vem är du?
- Vart har kompisen tagit vägen? - En simtur.
- Stilla havet? - Nej, Atlanten med hajarna vid Cuba.
Vad håller du på med då? Lägg tillbaka de där grejerna.
- Jag behöver låna några saker. - Du rör inte väggen.
Jag sticker ögonen ur dig.
- Jag måste hitta Roland. - Nej, det måste du inte.
Jag har bara åtta timmar på mig. Tjejens plan landar om åtta timmar.
Som om det där ska hjälpa dig, det där är över fyra år gammalt.
Hoppa tillbaka till skolan så du lär dig nåt. Jag har jagat dem i tio år, kolla.
Har du sett det här?
Från vårt första mötet i Nepal. Du ska se det jag fick av dem i Prag.
Glöm Roland, slösa inte bort tiden.
Låt mig ta hand om det.
Ursäkta, kan man få vara lite privat? Det här är lite av min grej, så bara...
...vänd dig om.
Jag tänkte att om vi gör det här tillsammans, så kan vi ta dem.
- Vi båda menar du? - Ja.
- Typ att vi jobbar ihop? - Ja.
Ledsen, men jag är inte bra på lagspel.
Gör mig en tjänst är du snäll. Var inte här när jag återkommer.
Leta upp en sten, kräla in under den och stanna där.
Joyevo, broder. Det betyder adjö på kinesiska.
Hallå där, Jag har varit här förut men då fick jag en tatuering.
- Sluta med att förfölja mig. - Jag den enda som faktiskt kan det.
Tur för mig.
Varför promenerar du? Jag känner till Tokyo ganska bra-
- jag har många hopparpunkter här. - Jag tycker om att gå som omväxling.
Det gör att jag känner mig normal.
- Har du.. läst Seriehjältarna? - Jag har läst dem, och?
Två superhjältar som slår ihop sina styrkor och är hindrade att fly.
Jag förstår vad du försöker att göra, men jag köper det inte.
För din egen säkerhet, åk hem.
- Du bor i en grotta. - Det kallas för lya.
- Vad är poängen? - Den här kommande grejen, så att säga.
Och jag vet var Roland finns.
Ska vi göra det eller inte?
Förlåt, det blev en rivstart.
- Det menar du inte? - Ja, jag är inte så prydlig.
Bäst att du håller i dig, grabben.
Det var nära ögat.
- Den här väger lätt två ton, hur...? - Är den i rörelse kan jag hoppa.
Jag kände en hoppare förut, en galen jävel, försökte att hoppa med ett hus.
Det gör han inte en gång till.
- Varför inte? - För att han är död. Det dödade honom.
Kan fortfarande vara lite skrämmande.
- Hur länge har du hållit på? - Med vad, bilkörning?
- Nej, hoppat. - Sen jag var fem.
- Fem? - Ja.
Hur hemlighöll du det för folk? Typ för dina föräldrar?
Rätt enkelt när de inte är i närheten.
- Var är de? - Inte i närheten.
Min mamma stack när jag var fem.
Jag vet hur det känns att inte...
- Min pappa han... - Har jag frågat dig om din familj?
Är vi med i Oprah, eller?
Griffin, jag kan inte göra det, jag måste sticka.
Hennes plan landar när som helst, jag måste ha ett svar.
Det är nu det gäller, seriehjältarna nu eller aldrig.
- Hindrade att fly, va?. - Rädda henne, döda honom, allt klart.
Okej.
Planet från Rom landade för en timme sen.
Vi kollade inte upp flighten.
- Vi måste hitta henne. - Du letar upp henne, jag beväpnar mig.
- Möt upp mig i lyan. - Låter bra.
Vad glor du på?
Jag är Millies kompis David. Är hon här?
Sist jag kollade var hon med dig.
- Du, din kompis var här. - Vad snackar du om?
Svart kille med vitt hår, du missade honom precis.
David, vad...
- Vad fan gör du här? - Jag ringde på men du svarade inte.
- Så du bröt dig in bara? - Ja, jag ville se att du var okej.
Nej, jag är inte okej, jag övergavs på flygplatsen i Rom.
Jag är ledsen.
Du är ledsen. Tack.
Jag tycker att du ska gå.
David! Jag vill att du går.
-Vi har inte mycket tid på oss. -Vad håller du på med?
Jag bad dig att gå.
- Ahum, vadå? - Jag jobbar inte med bankaffärer.
- Verkligen! - Pengarna kom faktiskt från en bank.
- Några banker egentligen. - Påstår du att du är en bankrånare?
Bara lite.
Snälla, kan du lämna mitt hus.
Jag är ledsen, Millie.
- Jag är ledsen men vi måste sticka. - Gå, låt mig vara ifred.
Det här kan kännas lite, okej?
- Lita på mig, jag ska inte skada dig. - Kom inte ens i närheten av mig.
Jag ska förklara det, allting.
- De är här. - Stanna bara där du är, stanna.
Snabba på, den sluter sig.
Griffin!
- Jag måste berätta en sak. - Så, du hittade henne.
- Nåt som kommer att göra dig lite arg. - Göra mig arg?
Vad är det här? Vad gör hon här?
- Det här är inget klubbhus. - Vad är det som händer?
Du är på toppen av Mount Everest, eller kanske botten, välj själv.
Lyssna, det jag försöker säga dig...
Genom att ta med henne hit kan de följa efter dig, de har en maskin.
- Som håller kryphålen öppna. - Vad pratar du om?
Jag säger att de kan följa oss vart som helst, och du tog hit dem.
Vesuvio? Vad är det som händer, David?
- Stanna här, Millie. - Nej.
Vad har du gjort? Vart leder den här? Vad har du gjort, David?
Milda makter.
Mamma?
- Tack för att du tog mig till din vän. - Vänta, varför gör du så här mot mig?
Jag har aldrig skadat dig. Och ingen annan heller.
Inte än men det kommer du att göra.
- Förr eller senare blir ni alla onda. - Men om jag är annorlunda?
- Det är du inte. - Jag är annorlunda.
Dags att skicka hem dig till mamma.
Stick härifrån, Millie. Spring, okej? Spring, Millie!
Jag ska få ner dig så att du kan ta mig härifrån.
Ta mig härifrån nu, tack.
Okej, jag ska ta dig härifrån, och lämnar dig ifred.
Det har alltid varit du...
...ända sen vi var fem.
- Alltid du. - Ta mig härifrån, snälla.
Ta ett djup andetag.
Jag har den. Jag snodde den.
Utan maskinen är de körda.
- Jag har henne. - Nej!
Skit, det hade jag inte förväntat mig. Jag visste inte.
Nu måste de komma till oss.
Släck bränderna.
- Vad är det där? - Vadå?
- Vad håller du på med? - Inget, jag tänkte spela bowling.
Roland är därinne med sin armé, Jag ska tillbaka och få ett slut på allt.
- Jag ska spränga honom till Timbuktu. - Millie är kvar där inne.
- Ja, det är ett problem. - Jag måste hämta henne.
Det är mitt fel att hon är där. Vi måste få ut henne. Få ut henne!
Jag hör vad du säger, jag är inte döv, jag fattar, jag kan faktiskt höra.
Det är verkligen grymt, men ibland så måste vi offra någon.
Var är detonatorn?
- Har du tagit den? - Jag har min egen.
- Jag undrar varför? - De dödade mina föräldrar i mitt hem.
Men David då.
Polisen kan sköta det här, vi pratar bara med...
Vad sägs om det är för att snacka? Har jag varit tydlig nog?
Jag kan inte låta dig göra det.
Rör du avtryckaren en gång till så dödar jag dig. Fattar du?
Ge mig detonatorn, David.
- Ge tillbaka den. - Nej.
Ge mig den!
Gör det inte.
Inget smart drag!
Fan!
Fint, Tjetjenien.
Vart tog han vägen?
Då så, broder, jag tror att vårt samarbete upphör.
- Elektricitet, det var ett smart drag. - Tack.
Hjälp mig ner, så att vi kan avsluta det här.
Det hade inte behövt blivit så här.
Det är fem stycken av dem kvar där, sticker du dit själv så är du död.
Du kan inte vinna, hjälp mig ner! Gör du det själv så är du död.
Du är ingen hjälte, du är en hoppare. Du kan inte rädda tjejen.
Fattar du inte det?
Framåt! Jag fick honom!
Inse att du inte kan hoppa, David!
Endast Gud borde ha den här kraften.
Inte du, David.
Jag är ledsen för det jag sa tidigare.
Ta ett djupt andetag.
David?
Förlåt.
Min lägenhet spolades till biblioteket.
- Jag är imponerad. - Vänta här.
Kommit långt på att råna banker.
Jag sa att jag är annorlunda.
Jag kunde ha släppt dig till hajarna.
Hej.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Är Mary här?
Mamma!
- Vill du vänta på övervåningen, raring? - Visst.
- Det var inte lätt att hitta dig. - Du borde inte vara här.
Så det är sant?
- Att du är en av dem? - Ja, det är sant.
Du var fem år vid ditt första hopp. Jag hade bara två val.
- Att Döda dig eller att lämna dig. - Så du stack?
- För att skydda dig. - Jag var fem år.
Jag gjorde det jag måste.
Jag har aldrig slutat att tänka på dig. Inte en endaste dag.
- Jag är en hoppare och du en paladin. - Det stämmer.
Vad händer nu?
Jag ger dig ett försprång, för att jag älskar dig.
Lycka till.
- Är du okej? - Ja.
- Är du säker? - Ja, det är jag.
För att jag fryser så kan vi väl sticka till nåt varmt ställe?
- Vart vill du åka? - Överraska mig.